Атанас Далчев
Нейде в Русия

chitanka.info

След като дълго е препускал,

най-сетне спира влакът. Гара.

Спокойно над земята руска

изминалият ден догаря.

Пред мен, на надлеза огромен,

прегръщат се мома и момък.

Високо горе на небето

аз виждам двата силуета.

Един човек велосипеда

възседа и потегля в здрача.

Загубено, детенце бледо

само в навалицата плаче.

Но скръцва жалостно вагонът.

Отдръпва се назад перонът.

И втурва се отново влака.

И гарата изчезва в мрака.

Така аз няма да узная

къде е велосипедиста

отивал и дали на края

е стигнал там, където иска;

изпращала ли е момата,

или посрещала момчето;

и свойта майка във тълпата

намерило ли е детето.

Ний няма да се видим вече.

Разминали сме се навеки.

Не като чужденец ли вечен

минава през света човекът?

1965 г.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.